Vsi v bolnišnico!
Zakaj vedno tako nizko letijo?
Tiho bodi, Red!
Japonci so tu!
Pošlji reševalce na most! -Razumem.
Tretji krov z leve strani poplavljen.
Vstanite, mevže! Borite se! Hitro!
Poskrbel bom za vas, kapitan. -Pokliči zračno zaščito!
Sanirajte škodo!
Poišči mojega namestnika! Naj prevzame poveljevanje!
In poskrbi, da bodo strelci... -Vsi so na svojih mestih.
Dobro ste nas izurili.
Kapitan?
Hitro!
Prinesi strelivo za 50-kalibrko!
Hitro! Napolniti jo moramo z orožjem!
Gremo!
V kritje!
Hitro!
Danny, spravi me že enkrat na to letalo!
Prinesite strelivo!
Kapitan pravi, da zdaj vi poveljujete.
Potrebujemo več streliva! Takoj!
Reševalci!
Pridi sem, prekleti hudič!
Potrebujem zdravnika. Pomagajte mi!
Pojdite v skladišče!
Prinesite vse ven!
Letala se približujejo!
Odrežite jih!
Hitro! Stran od oken!
Ste vsi v redu? -Lahko stojite?
Ne streljajte!
V kritje!
Walker tu.
Takoj oskrbite letala z gorivom in strelivom.
- Danny, kaj je ta hrup? - Streljate na tarčo?
Pravkar nas je zadela druga svetovna vojna.
Teci!
Bomba je zatajila!
V kritje!
Danny, si v redu? -Ja.
Gremo!
Potapljamo se!
Zaprite lopute!
Ne znam plavati!
Gremo! -Joe! Gremo!
Hitro!
V avto!
Umaknite se!
Kam gremo? -Deset minut stran je vzletiščce...
ki ga še niso zadeli.
Na šesti uri so.
O, Bog!
Ujeti smo!
Poskusi odpreti vrata!
Vleče me nazaj. Tok je premočan.
Zakaj še vedno streljajo na nas?
Nočem umreti!
Moj bog! Umrl bom.
Kako hudo je? -Še ni konec.
Cela flota, zasidrana.
Mojbog!
Barbara! Vse injekcije napolni z morfijem!
Pelji jih v kuhinjo!
Tja!
Vratna rana! -Na kirurgijo!
Mojbog! Sem!
Še vedno krvavi. Še en pean! Takoj!
Doktor! -Izvolite!
Bom umrl?
Sestra!
Ne zapuščajte me! -Doktor, pridite sem!
S prsti mu pritiskam arterijo.
Kaj potrebujete?
Pomagajte mi. -Poglejte me! Kaj potrebujete?
Pean.
Izvolite. Dobro. Poglejte me.
Vse bo v redu z vami.
Bombardirali smo bojno vrsto in glavna letališča.
Zdaj so na vrsti manjša letališča.
Potrebujem več streliva!
Earl, lahko letimo? -Vglavnem, ampak...
Dol! -Mati moja!
Earl, pridi sem!
Če se vrnejo, bomo potrebovali več kot puške!
Imate še kaj orožja in streliva, da se lahko branimo?
Ja, tam notri.
Gremo! Hitro!
Rekel si, da so letala v glavnem nared, ampak... Kaj?
Tole je pokvarjeno. Še štiri imam.
Eno je v redu, dva sta brez streliva, eno pa brez goriva.
Natovorite orožje!
Hitro! V kritje!
Anthony, Red, ostanita tu in streljajta s petdesetico!
Gooze, pojdi v naslednji bunker in nas krij!
Letala!
Naj streljamo?
Ne streljajte! -Moj bog!
Ne vedo, da smo tu. Skrijte se!
Ne vedo, da smo tu. Ne streljajte!
O, Bog!
Nobenih bomb ne vidim. Mislim, da se vračajo domov.
Vrnili se bodo. Še nekaj letal imamo.
Dobite čim večjo hitrost! Ne vzletite pred koncem steze!
Ko se dvignete, letite nizko med stavbami.
Če vidite letalo za seboj, se ga poskušajte otresti.
Naj vas to ne zmede! Ostanite v gibanju!
Poskušali jih bomo ločiti in sestreliti drugega za drugim.
Zeroti so hitrejši od naših P-40.
Zato bomo morali leteti bolje od njih.
Bombniki z velikih višin. Uničili bodo hangar.
Vzemite petdesetice! Gremo!
Hitro!
Zeroti!
V kritje!
Danny!
Pusti ga, mrtevje.
Pometajo z nami! Na letala! Hitro!
Danny, teci!
Pomagaj mi!
Sestreli jih! -Vzemi slušalke!
Red, umakni se!
Joe, umakni se! -Že grem!
Pomagaj mi!
Joe, trije Zeroti so za tabo.
Zavij!
Kaj počneš? Zmigaj se!
Danny, spravi se v zrak!
Brez tebe ne morem nič.
Potrebujem te! -Razumem.
Pokaživa jim!
Tesno bo!
Ne vem, čeje pista dovolj dolga.
Povečaj hitrost, preden se dvigneš!
Ne ustraši se!
Ne vem, če mi bo uspelo dvigniti se nad tole.
Uspelo nama je! V zraku sem!
Zeroti so za nama, Rafe!
Koliko jih vidiš?
Pet jih je na šesti uri.
Leti nizko nad palubo! Takoj!
Ločiti jih morava!
Ti pojdi na levo, jaz grem na desno!
Earl, z orožjem na stolp!
Dobro. Hitro! Za mano!
Danny, tri imam na šesti uri!
Stoj! Gremo! Hitro!
Daj mi petdesetico!
Hitro!
Še vedno sta dva za mano.
Prekleti hudič!
Earl, me slišiš? Pojdi na stolp!
Saj gremo. Deset nadstropij je! Visok je ko hudič.
Rafe, za manojih kar mrgoli! Ne morem se jih znebiti.
Danny, za mano so še trije.
Izvajaj ostre manevre! Glej, da te ne dobijo!
Ne morem se jih otresti. -Prekleto!
Da vidimo, iz kakšnega testa so ti Japončki.
Razumem.
Kristus!
Naravnost proti tebi letim. -Ne obrni, dokler ti ne rečem!
Ne še!
Na levo! Zdaj!
Pa sva jih!
Postavite orožje tja!
Napolnite!
Na vrhu stolpa smo.
Earl, eden je za mano. Pripeljal ti ga bom pred nos.
Prihaja! Sklatimo tega Japončka!
Ne streljajte še.
Ko pridem mimo, bodite pripravljeni za streljanje!
Ne streljajte!
Ogenj!
Dobro streljate!
Greva nad bojno vrsto! -Za tabo sem.
Lotiva se resnega dela.
Za njim grem.
Rafe, zadel sem ga!
Letala P-40! -Bravo!
Dvigajo se med oblake. Ne dovoliva, da gredo domov!
Kako ti je všeč, če ti nekdo strelja v hrbet?
Za ritjo sem ti.
Enega sem zadel!
Ostani tam!
Moj si!
Polkovnik Fuchida poroča:
Izredna zmaga. Mnoge ladje so uničene.
Izgubili smo le 29 od 350 letal.
Lahko pošljemo tretji val.
Ne moremojih več presenetiti.
Tretji val bomo umaknili.
Admiral!
Kdo teje učil leteti?
On.
Ne brcaj, Bobby. Vem, da je hudo.
Moram amputirati! -Ne boste umrli!
Sandra, zmanjkuje nam morfija.
Označiti jih morate! Nekako jih označite...
da bomo vedeli, kdo je že dobil morfij.
Povejte mi kaj o svoji ladji. S katere ladje ste?
Ne piše! Evelyn, imaš marker?
Ne.
Vzemi mojo šminko. Napiši M za morfij.
Potrebujem Essmarchovo prevezo!
Kje so sponke?
Ničesar več ni.
Vzemite tole! -Pojdite ven!
Preveč jih je. Naredili boste selekcijo.
Sem pripeljite le tiste, ki jih lahko še rešimo.
Ne morem. -Prosim vas!
Pojdite!
Ne spusti noter nikogar, ki nima znaka.
Ne pusti jih noter!
Počakajte tu! -Ne dotikaj se me,Japonček!
V kritičnem stanju je. Daj ga med kritične.
Dajte ga stran! -Kritične na oddelek!
Kako hudo je?
Vse bo v redu. -Nočem umreti!
Ne boš umrl.
Daj mu dovolj morfija, da ne bo trpel. Ne bo preživel.
Kritične na oddelek! -Daj mu morfij, pelji ga tja!
Preglejte žrtve požara! -Ravnokar sem jo našel.
Mislim, da ne diha. -Ne, mrtva je. Nesi jo...
Mojbog!
Si prepričana, Evelyn? Ne bi še enkrat preverila?
Mrtva je! Nesi jo tja!
Loti se dela, Sandra!
Ne vem, kaj naj naredim.
Admiral, sporočilo iz Washingtona.
Grozi napad Japoncev.
Samo eno uro zamujajo.
Čestitam!
Bojim se, da smo le prebudili spečega velikana.
Lahko kaj pomagava? -Potrebujemo kri.
Sin, zapomni si: Okleni se svoje vere!
Spomni se, kaj je rekel Jezus: Še danes boš z menoj v raju.
Zato se nikar ne boj, sin moj, kajti ti si res blagoslovljen.
Umrl boš v Božji milosti.
Bolečina je začasna, slava pa je večna.
Okleni se vere, sin moj.
Kmalu se boš pridružil Bogu, svetnikom in angelom.
Odvezujem te vseh tvojih grehov.
V imenu Očeta in Sina in Svetega duha.
Amen.
Pojdi z Bogom, sin moj!
Možje so ujeti v trupih ladij.
Vsakršna pomočje dobrodošla.
Spravite nas ven! Na pomoč!
Tu notri je nekdo. Pošljite koga sem!
Spravite nas ven! Na pomoč!
Vlecite!
Spravite nas ven! -Voda bo zalila prostor.
Zračno cev!
Hitro! Zračno cev! -Kako lahko pomagamo?
Hitreje ne gre!
Izrežitejih ven!
Včeraj...
7. decembra 1941 ...
na dan, ki se ga bomo sramovali...
je Združene države Amerike z morskimi in zračnimi silami...
načrtno napadel japonski imperij.
Očitno je, da so napad načrtovali večtednov.
Medtem časom je japonska vlada zapeljevala Združene države...
z lažnimi izjavami in upanjem na mir.
Včerajšnji napad na havajske otoke...
je ameriškim vojnim silam prizadel hude izgube.
Žal vam moram povedati, da je ugasnilo več kot 3000 življenj.
Ne glede na to...
kdaj bomo preboleli ta načrtovan napad...
pa bo končna zmaga naša.
Zaradi tega neizzvanega, podlega napada s strani Japonske...
prosim kongres, da razglasi vojno stanje.
Ali je res, da so še vedno možje ujeti v truplu Arizone?
Iz ladijskega trupa se sliši trkanje.
Trudimo se, da bi jih rešili, vendar so 12 metrov globoko.
Mislili smo, da smo nepremagljivi...
pa nam je sovražnik, za katerega smo menili, da je slabši od nas...
uničil ladje, ki so nam bile v ponos.
V brezupnem položaju smo.
In zato moramo udariti nazaj.
Pripravljamo napad na Marshallove in Gilbertove otoke.
Napasti moramo srce Japonske, kot so oni napadli nas.
V Pearl Harborju so nas presenetili, ker nismo hoteli sprejeti dejstev.
Zdaj ni čas, da bi jih še enkrat prezrli.
Letalska transportna enota ima bombnike velikega doleta...
vendar jih nima kje lansirati; Midway je predaleč...
Rusija pa nam ne bo dovolila od tam lansirati napada.
Admiral? -Mornariška letala so majhna.
Prevažajo lahke tovore in imajo kratek dolet.
Morali bi jih peljati več sto milj v japonsko morje...
s čimer bi ogrozili naše letalonosilke. In če izgubimo letalonosilke...
se ne moremo braniti pred invazijo.
Ali kdo misli, da lahko zmagamo brez tveganja?
To je vojna. In v vojni je treba tvegati.
Razmislite o tveganju.
Če nas Japonci v tem trenutku napadejo...
Iahko pridejo vse do Chicaga, preden jih mi lahko ustavimo.
Ko so mi noge še služile, me večina vas še ni poznala.
Bil sem močan in ponosen. In ošaben.
Zdaj se vsako uro sprašujem, zakaj me je Bog dal na ta stol.
A ko v očeh svojih državljanov vidim poraz, tako kot zdaj...
potem mislim, da me je ponižal zaradi trenutkov, kot je ta...
ko se moramo vsi spomniti, kdo v resnici smo...
in da moramo vztrajati in se ne smemo vdati.
Gospod predsednik, kar želite, je nemogoče.
Gospod predsednik! -Umakni se, George!
Ne govorite, da je nemogoče!
Japonska vojska še vedno zavzema Tihiocean.
Medtem pa miliijoni Američanov oživljajo tovarne...
da bi tako maščevali Pearl Harbor.
Gospod predsednik, vemo, kako bi lahko bombardirali Japonce.
Tvegano je, vendar pogumno.
Kdo pa ste? -Jaz?
Kapitan Low.
Podmorničarje. On se je tega domislil.
Poveljniki podmornic so mi všeč.
Nimajo časa za nakladanja, jaz pa tudi ne.
Na dan z besedo!
In kje je pri vsem tem Bog?
Naši sovražniki verjamejo, da jih varuje božanski veter.
Naši prijatelji pa ležijo tu mrtvi...
Pozdravljeni, kapitan!
Poročnika Rafe McCawley in Daniel Walker?
V Ameriko gresta. Odletimo čez dve uri.
Zakaj pa? -Vprašajta polkovnika Doolittla.
Razumem, gospod.
Odhajaš.
Povelja pač. -Kakšna povelja?
Strogo zaupna.
Nevarna.
Ne najdem Dannyja.
Si zato prišla? lščeš Dannyja?
Verjetno se poslavlja od eskadrilje. Dodelili so naju Doolittlu.
Nisem iskala Dannyja.
Preden greš, ti moram nekaj pojasniti.
Meni ti ni treba nič pojasnjevati.
Pač! Ker se obnašaš, kot da te ne ljubim.
Evelyn, ljubezen do tebe mi je pomagala preživeti.
Moral bi bil umreti.
Ko sem bil v vodi, sem se pogodil z Bogom.
Rekel sem mu, da mi je žal, da sem nor, ker sem te zapustil...
in šel v Anglijo, da bi postal heroj.
Obljubil sem mu, da ga ne bom nikoli več ničesar prosil...
če te še enkrat vidim.
In veš, kaj?
Splačalo seje.
Zaradi tebe sem preživel. Pripeljala si me domov.
Zato bom držal svojo obljubo.
Odšel bom. In nič te ne bom prosil.
Samo zanima me, zakaj.
Samo to mi povej. Prosim te.
Rafe, noseča sem.
Mojbog!
Zvedela sem šele na dan, ko si se spet pojavil.
In potem seje vse to zgodilo.
Dannyju nisem povedala.
Nočem, da ve.
Misliti mora samo na to misijo in se vrniti živ domov.
Rafe, želela sem si samo to, da bi midva skupaj živela...
da bi skupaj dočakala starost...
toda življenje me ni nikoli vprašalo, kaj si želim jaz.
Zdaj bom svoje srce dala Dannyju.
A ne bo dneva, da ne bi mislila nate.
Večno te bom ljubila.
Se vidiva na letalu!
Bojim se le tega...
da njega ljubiš bolj kot mene.
Ljubim te, Danny.
In ko se vrneš, bom tu.
Za mano.
Polkovnik.
Čestitke ob napredovanju! -Slišal sem, kaj sta naredila.
To lahko pojasniva. -Kaj pa?
Kar ste pač slišali.
Mislite na to, da sta letela v havajskih srajcah?
Ali sedem letal, ki sta jih sestrelila?
Dobila bosta srebrno zvezdo in napredovala v kapitana.
Je to dobra novica ali...?
Trenutno sta edina, ki imata izkušnje v boju.
Potrebujem vaju za nalogo, za katero sem zadolžen.
Vesta, kaj pomeni strogo zaupno?
Ja.
Naloga, kjer dobiš medaljo, a jo pošljejo tvojim sorodnikom.
Strogo zaupno pomeni, da se uriš za nekaj...
česar v zgodovini letalstva ni še nihče storil.
Greš, a ne veš, kam.
To narediš pod tem pogojem ali pa sploh ne.
Šel bom. -Jaz tudi.
Mimogrede, McCawley, tole vam pošiljajo Angleži.
Vaše osebne stvari. -Hvala, gospod.
Samo nekaj vama lahko še rečem.
Havajske srajce pustita doma!
Dragi Rafe! Tako čudno je biti tako daleč od tebe.
Toda to najbrž veš. Vsak večer, ko gledam sončni zahod...
Povsod sem te iskal.
Zdaj ni čas za nedorečene stvari.
Dejstvo je...
da oba ljubiva isto žensko.
Ona je prva, do katere sem tako čutil.
Ne jaz ne ti nisva mogla vplivati na to.
Zdaj je drugače.
Evelyn je že enkrat izgubila moškega, ki ga je ljubila. Nočem, da se to ponovi.
Druge možnosti ni. Vojna je.
Ona to ve.
Danny, ne počni tega! Ne podaj se na to nalogo.
S tem ne boš nič dokazal.
Že od otroštva me skušaš varovati.
Včasih te je res treba.
3. marec 1942
Naloga, na katero se javljate, je izredno nevarna.
Poglejte moža poleg sebe.
Veliko verjetnosti je...
da boste v naslednjih šestih tednih vi ali on mrtva.
Kdor ima dovolj poguma za to...
naj stopi naprej.
Če bi vaša babica vzletela s 160 metrov dolgega vzletišča...
bom jaz vas izuril, da boste vzleteli s 142-ih metrov.
Kajti pri 143-ih metrih bi bili mrtvi.
In potem boste leteli kot lovec...
9 metrov nad tlemi.
Toje poročnik Jack Richards iz mornariškega letalstva.
Pomagal nam bo znebiti se odvečnih kilogramov z letal.
Odvrzite to kanto!
Tudi namerilno napravo!
Saj se mu meša! -Gospa je predebela!
Ubogajte ga!
Gospa je debela! Hočemo vitko!
Z največjo močjo!
Dvigni se!
Kako, hudiča...? -Prekleto!
Preko črte peljejo.
Morda bi morali misijo odpovedati. -Ne, letala so pretežka.
Poskusiti moramo vse!
Oklep mora stran!
Ja, prepričan sem.
Zavore!
Dvigni se!
Zdaj pa vsi na črto!
Pokažimo fantom, kako se stvari streže!
Z največjo močjo!
Če je njemu uspelo...
2. april 1942, letalonosilka Hornet
Zdaj vam lahko povem, da letimo nad Tokio.
Bombardirali ga bomo.
To je posebna želja predsednika Roosevelta.
400 milj pred japonsko obalo bomo vzleteli z letalonosilke.
Je že kdaj kdo z bombnikom vzletel z letalonosilke?
Ne. -Dobro.
Še kakšno vprašanje?
Ali je možno z bombnikom B-25 pristati na letalonosilki?
To ni važno.
Ko bomo v zraku, se letalonosilka vrne na Havaje.
In kje bomo mi pristali, če se letalonosilka vrne domov?
Zapomnite si tale stavek:
Wo-šo i-ga me-go-ran.
To pomeni: Američan sem.
V kitajščcini.
Nič lažje ne bo. Meter krajša je od tiste, kjer smo vadili.
Fantje! -Gospod.
To mi je dal sekretar mornarice. -Kaj pa je to?
Medalje prijateljstva, ki so nam jih dali Japonci.
In kaj naj naredimo z njimi?
Pritrdili jih bomo na bombe in jim jih vrnili.
Kaj je narobe? -Samo 16 letal imamo.
In?
Japonci so nas napadli z več kot tristotimi.
Kaj bomo s tem sploh dosegli?
Pa ne, da nas je strah.
Morda bomo pri tem umrli, pa bi radi vedeli, čemu.
V Pearl Harborju so nas res dotolkli.
Tudi če naš napad uspe, jih bomo s tem le zbodli...
vendar pa naravnost v srce.
Zmaga je na strani tistih, ki vanjo najbolj in najdlje verjamejo.
Verjeli bomo v zmago. In v to bomo prepričali tudi Ameriko.
Polkovnik, utegnete trenutek?
Oprostite, major Jackson. -Prosim?
Se me še spomnite?
Seveda. Oprostite, nameraval sem se vam zahvaliti.
Morda se mi lahko.
Ko bodo začele prihajati novice o fantih iz Doolittlove skupine...
bi rada bila v poveljniškem štabu. -Oprostite...
ampak ne vem, o čem govorite.
Kako, hudiča, veste za to misijo?
Recimo, da sem to slučajno odkrila.
Hočete reči, da je pilotek, s katerim hodite, preveč povedal?
Pravzaprav sta to dva pilota.
Vem, da se podajata v nevarnost.
Samo tam bi rada bila, ko se bo izvedelo, ali sta živa ali mrtva.
Kak drug častnik bi vas dal zapreti.
Kaka druga sestra bi nadaljevala s svojim delom...
in vam ne bi s prsti tiščala arterije.
Nič vam ne morem obljubiti.
Misliš, da so nas izbrali zato, ker smo mladi in neumni?
Gooz, mi smo konica meča!
Zmagovalne cigare v čast našega izleta na Japonsko.
Daj mi eno!
Spravi si jo v notranji žep, zraven srca!
To bitko bomo morda izgubili, a vojna bo naša!
Veš, kako to vem? -Ne.
Zaradi njih.
Takih je malo.
V trenutkih kot ta se prostovoljno javijo.
Nič ni močnejšega kot srce prostovoljca.
Moji prijatelji iz vojnega ministrstva ne želijo, da bi jaz vodil ta napad.
Pravijo, da sem preveč dragocen.
Nočejo, da letim z možmi, ki sem jih sam izbral...
na katere sem vpil, preklinjal, jih gnal do skrajnosti.
In katere spoštujem.
Hočejo, da stojim na palubi in vam dam znak za vzlet.
Jaz nimam tega v načrtu...
zato grem z vami.
Vzleteli bomo jutri popoldne, odvrgli bombe in na Kitajsko.
Zadeti moramo vojaške cilje ter tovarne letal in tankov.
Dali ste nam radio goniometer, vendar ste nam tudi povedali...
da je na Kitajskem vse polno japonskih vojakov.
Kaj naj naredimo, če je goniometer izklopljen?
Pristanete, kakor morete, in ne dovolite, da bi vas prijeli.
Kaj, če letalo poškodujejo in moramo izskočiti nad Japonsko?
V tem primeru vam ne morem reči, kaj naj naredite.
In kaj bi naredili vi?
Jaz nisem rojen za ujetnika.
Posadka bi izskočila...
jaz pa bi poiskal primeren vojaški cilj in se zaletel vanj.
Toda to bi storil jaz.
45 let imam. Star sem že.
Vi imate še vse življenje pred seboj.
Kaj boste naredili, je odvisno od vas samih.
Misija se začne čez nekaj ur.
18. april 1942 -Ostanite tu.
Ne govorite nič, in oni ne bodo nič rekli vam.
Delajte se, da tipkate, kar vam rečemo. To je vse.
Tu sirota Annie z radia Tokio...
za vse osamljene fante na jugu Tihega oceana.
Pazite, sovražnik vas bo ubil. -Mogoče ima prav.
Japonci oddajajo!
Radar je v oddaljenosti 350 m zaznal japonske patruljne čolne.
Koliko metrov? -350 in še se približujejo.
Richard!Japonci! 350 metrov! Gremo!
Admiral Halsey je ukazal, naj s križark začnejo streljati.
Čolne moramo potopiti, sicer jih bodo obvestili, kje smo.
V general štab!
Hitro!
O, moj Bog!
Ne kaže dobro.
Japonci eno miljo stran! Poročali so o našem položaju.
Vzleteti bi morali 400 milj od japonske obale.
Kako daleč smo zdaj? -624 milj stran.
Moj bog! -Kaj naj naredimo?
Ne vem, če lahko letala nesejo toliko goriva, da lahko pridejo do Kitajske.
Zdaj! Vzleteli bomo zdaj!
Vojaški piloti, na letala!
Nekaj streljajo. -Zares gre! To ni vaja!
Predaleč smo. Letala potrebujejo več goriva...
a če so pretežka, morda ne bodo vzletela.
Znebite se vsega, česar ne potrebujete! Takoj!
Začnite s predpoletnim pregledom.
Na vsako letalo naložite še deset kanistrov goriva!
Hitro! -Gor, fantje!
Znebite se te prtljage!
Katero orožje imate najraje? -Prosim?
Če hočete vzleteti, boste nekaj odvrgli. Še vednoje pretežko.
Vi! Pojdite v kuhinjo po metle!
Razsekajte jih, pobarvajte črno in prinesite sem!
Sem boste dali metlo. -Metlo?
Recite fantom, naj grejo prej lulat, sicer ne boste vzleteli.
Metle imamo za repne strojnice. -Morda jih bo to prestrašilo.
Pazi nase! -Bom.
Danny, pazi nase! Slišiš?
Bom. Se vidiva, Rafe! -Rafe! Konica meča smo!
Vžigam enko. -Vžigam dvojko.
Si pripravljen?
Letimo proti vetru. -Z vso hitrostjo!
Si živčen? -Ne. Sem, gospod.
Kdaj si postal veren? -Ko ste mi dali to nalogo.
Naredi mi uslugo. -Kaj pa?
Moli za naju oba.
Pojdimo!
Z največjo močjo!
Dvigni se!
Bravo!
To pa je bilo kratko!
Dvigni jih!
Z vso močjo! Gremo!
Uspelo nam je!
V Berlinu, Rimu, Tokiu pravijo...
da smo slabiči in lahkoživci...
ki najemajo angleške, ruske in kitajske vojake...
da se namesto nas borijo.
Naj zdaj to ponovijo.
Naj to rečejo generalu MacArthurju in njegovim možem.
Naj to rečejo vojakom...
ki se danes borijo daleč v Pacifiku.
Naj to rečejo fantom v letečih trdnjavah.
Naj to rečejo marincem.
Japonska je pred nami.
Strnimo se! K orožju!
Na sovražnikovem dvorišču smo.
Bodite v pripravljenosti, obala je pred nami!
Pazite, fantje!
Kako je tam zadaj?
Pripravljen sem na strel!
Pazite se, hudiči!
Odprite bombne jaške!
Ripley, tarča na vidiku?
37 stopinj. Tarča na vidiku!
Zdesetkajmo jih!
Odvrzite bombe! -Enka odvržena.
Odvrzite bombe! -Dvojka odvržena!
Trojka odvržena! Štirka odvržena!
Presenetili smo jih. -Bombe odvržene.
Tovarne! Samo na tovarne!
Zadetek!
Zadeli smo tarče. Odlično, napadalci!
Kristus, kaj...?
Sranje!
S protiletalskimi topovi streljajo na nas!
Poročaj, Gooz! -Razkropimo se!
Popravi zvezo! -Razumem.
Streljajo na nas!
Moramo stran!
Tu zadaj gori!
Naredil bom kratek stik!
Danny, dvignise med oblake!
Prekleto!
Red, poglej, kakšna škoda je.
Nenehno me obstreljujejo. -Da le ne zadenejo propelerja!
Zadeli so me! -Letalo bodo razstrelili!
Dvigniti se moramo. Na 250 metrov.
Mislim, da je Theo mrtev. Theo, zbudi se!
Dvigni se med oblake, Danny!
Rešili se bomo, Gooz!
Hvala, George.
Kaj pa je, general?
Polkovnik Doolittle je moral svojo nalogo začeti 12 ur prej...
kot je bilo načrtovano.
Zdaj so brez radio goniometrov.
Letalo, ki jih je peljalo tja, je strmoglavilo na poti na Kitajsko.
Naši bombniki imajo premalo goriva, da bi prišli do celine.
Torej fantje letijo na slepo in s praznimi rezervoarji.
Bogjim pomagaj!
Še vedno ni signala.
Vse okrog morje, kopna nikjer. Kje naj pristanemo?
Koliko kanistrov goriva je še?
Ti so vsi prazni.
Je to vse? -Ja.
Rafe, moli, da bo kmalu kopno!
Prekini radijski molk!
Žal mi je, gospodje.
Zelo pogumni ste.
Najpogumnejši, s katerimi sem imel kdaj čast leteti.
Toda sami se moramo znajti.
To je bila res samomorilska akcija.
Motor ena pojenjuje. Vsak čas bo ugasnil.
Rafe, gorivo! -Ja. Kaj pa zdaj?
Vidim obalo!
Razumem, Rafe.
Uspelo nam bo!
Danny, za mano leti. Uspelo nam bo!
Vidim obalo. Samo še nekaj milj. Za mano!
Za teboj smo. Najti moramo mehka tla, kjer bomo pristali.
Fantje, grd pristanek bo. Držite se!
Že vidim riževa polja. Tam bomo pristali.
Prvi motorje ugasnil.
Drugi pa bo v kratkem.
Uspelo nam bo!
Zmanjšaj hitrost, jadrala bova.
Japonci! Povsod patrole Japoncev!
Danny, pristanikje drugje!
Pripnite se! Trd pristanek bo!
Umakni se!
Držite se! Pristali bomo!
Pazite! Drevesa!
O, Bog!
Ste vsi v redu? -Jaz sem.
Kje je Ripley?
Mrtev je.
Pazite na Japonce!
Japonske patrulje! V kritje!
Kdo ima še kaj nabojev? -Jaz.
V hribe moramo, tam so Kitajci.
Obkoljeni smo!
Danny! -Rafe, ne!
Japonci!
Mojbog, Danny!
Gooz!
Danny!
Anthony!
Gooz! Me slišiš? -Ja.
Danny! Ne premikaj se! -Sem že bolje pristal.
Rešil si nas. -Nekaj imam na vratu.
Čakaj, ti bom izvlekel ven. -Kje je Gooz?
V redu je. Tamle je.
Granata!
Čakaj.
Držim te. Vse je v redu s tabo.
Ne bom preživel.
Preživel boš, Danny. Poglej me!
Tako me zebe!
Vse bo v redu.
Rafe, mi narediš uslugo? -Kaj?
Naj nekdo drug napiše moje ime na nagrobnik.
Ne boš umrl! Poglej me! Poslušaj! Ne boš umrl!
Slišiš? Danny?
Danny, ne smeš umreti!
Veš, zakaj? Ker boš postal očka.
Ne bi ti smel povedati.
Postal boš očka.
Prosim!
Ne, ti boš postal očka.
Prosim te!
Prosim, Danny!
Ne streljajte! To so Kitajci.
Ko je vsega konec in se ozremo nazaj...
stvari razumemo bolj in manj.
Eno pa je gotovo.
Pred Doolittlovim napadom je Amerikap oznala samo poraz.
Z njim pa se je rodilo upanje na zmago.
Japonska je spoznala, da lahko izgubi, in se je umaknila nazaj.
Amerika je spoznala, da bo zmagala, in je dobila polet.
To je bila vojna, ki je spremenila Ameriko in svet.
Dorie Miller je bil prvi črnec, odlikovan z mornariškim križcem.
Vendar ne zadnji. Pridružil se je bratovščini herojev.
Za vse napadalce.
Druga svetovna vojna se je za nas začela v Pearl Harborju.
1177 mož je še vedno ujetih v trupu križarke Arizone.
Amerika je trpela.
A je postala močna.
To ni bilo neizogibno.
Zgodovina nas je preizkušala.
In preizkušnjo smo prestali.
Danny, greva letet?
Režija
Scenarij
Produkcija
Fotografija
V glavnih vlogah